Velká bitva o Dračí dech

Obléhání Dračího dechu trvalo dlouhé 4 týdny. Mračna od samého kouře zatemněla, draci se vznášeli ve vzduchu, balisty sestřelovaly jednoho draka po druhém a Safirion se stále zbaběle ukrýval v podzemí Dračího dechu.

Armáda o pětistech tisících vojáků budila hrůzu i hrdost zároveň. Celá země se spojila v naději na spásu a znovunabytí svobody. Každý, kdo tam toho dne zahynul, zemřel hrdě a čestně.

Draci ale nebyli jediní nepřátelé. V cestě jim stálo také početné společenstvo pravověrných, které bránilo pevnost před Thornovou armádou v pevné víře, že pouze draci jsou hodni vést tuto zemi ke slávě. Byli to lidé, kteří Safiriona uctívali pro jeho moc a byli ochotni za něj položit dobrovolně život. Ten je odměnil částí své moci a učinil z nich mocné a obávané válečníky.

Na pomoc si Safirion přivolal také armádu orků z východu, řadu horských kmenů, krollů i obrů a sám přitom s potěšením sledoval, jak se vzájemně ničí a zabíjí. Rozsévat zkázu a smrt bylo jeho každodenním chlebem a radostí zároveň. A bitva, kterou právě způsobil, byla největší v historii lidstva.

Po 2 dnech padla vnější brána a Thornova armáda pronikla do útrob pevnosti. Trvalo další den než padly i poslední zbytky armády a Safirion stále zůstával ukryt pod zemí a sledoval události z povzdálí ve svých vidínách a snech. S každým padlým drakem, elfem, trpaslíkem čí kýmkoli dalším se cítil silnější a mocnější. A pak padla i poslední brána a Thorn, Veris a Aramean mohli vstoupit do velké Safirionovy síně.

Bojovali dlouhé hodiny, vyčerpaní a unavení, všichni odvážní válečníci, kteří se s nimi vydali do útrob Dračího dechu, zahynuli v prvních minutách kdy Safirion rozséval svůj mocný oheň, ale svatá trojice zůstala jeho mocí nedotčená. Nikdo krom Thorna, Verise a Arameana samotných tuto velkou bitvu nepřežil a dnes se dochovaly jen historky o ní, velmi nadnesené a bardy už tolikrát pozměněné, že najít v nich pravdu je zkrátka nemožné. Nikdo tak přesně neví, jak se jim vlastně podařilo Safiriona skolit. Po dlouhých hodinách vyšli ven, nesoucí hlavu Safiriona vítězné nad sebou. Vojáci se jim klanili když vycházeli na hradby Dračího dechu a nad obležením statisícové armády za doprodu mohutného jásotu lidí povznesli svou vítěznou trofej. Safirion padl a země byla zase svobodná. Svatá trojice se stala živoucí legendou a v čele s Thornem Aldareenským zemi znovu sjednotili. Započala tak vláda dynastie Aldareenů.